Rahitismul – boala carențială ce poate fi prevenită și ținută sub control eficient
![Titlu Rahitismul boala carentiala ce poate fi prevenita si tinuta sub control eficient](https://aroniacharlottenburg-ecea.kxcdn.com/wp-content/uploads/2024/05/Titlu_Rahitismul-boala-carentiala-ce-poate-fi-prevenita-si-tinuta-sub-control-eficient.jpg)
Încă din primele clipe ale vieții, organismul nostru are nevoie de elemente nutritive pentru a se dezvolta corespunzător. Acest lucru este valabil chiar intrauterin, când viitoarea mămică trebuie să se asigure că bebelușul are tot ce îi trebuie. Astfel, este indicat ca, încă din timpul sarcinii, femeile să-și supravegheze atent nivelurile unor elemente nutritive importante. Printre acestea se numără și vitamina D, care se află în strânsă legătură cu apariția unei afecțiuni scheletale: rahitismul.
Rahitismul – ce este și cum se manifestă?
Rahitismul este considerat a fi o boală a copilăriei. În acest caz, cei mici pot suferi de deformări osoase, durere sau sensibilitate în special în zona brațelor, picioarelor, pelvisului sau coloanei vertebrale. De asemenea, copiii pot avea o creștere întârziată.
Rahitismul este diferit de osteomalacie, care este o afecțiune asemănătoare, dar care este întâlnită la adulți. Osteomalacia prezintă caracteristici similare rahitismului, fiind cauzată de o mineralizare insuficientă a oaselor mature. Acest lucru se datorează de obicei unei deficiențe de vitamina D sau a unor probleme în metabolismul calciului și fosforului. Diferența dintre cele două este că rahitismul se întâlnește doar la copii, deoarece oasele lor sunt încă în creștere.
Vitamina optimă pentru oase sănătoase
În cazul osteomalaciei la adulți, suplimentele cu Vitamina D3 Capsule ar putea fi de mare ajutor. Acestea pot fi recomandate dacă avem deficiență de vitamina D din diverse motive, cum ar fi insuficientă expunere la soare sau tulburări de absorbție a nutrienților.
Cunoscută pentru beneficiile sale pentru întărirea oaselor, inclusiv în osteomalacie sau chiar tulburări reumatologice, această vitamină poate face minuni. Vitamina D3 este responsabilă pentru fixarea calciului și fosforului în organism, asigurând astfel oase puternice și rezistente. Produsul asigură necesarul pentru 3 luni de consum, luând câte o capsulă gelatinoasă o dată la 2 zile. Concentrația de 5500 U.I. nu doar că ajută la sănătatea oaselor, dar oferă suportul de care are nevoie întregul organism.
Rahitismul la copii și osteomalacia la adulți – simptome întâlnite
În majoritatea cazurilor, rahitismul la copii și, respectiv, osteomalacia adulților sunt tulburări ușor de recunoscut. Printre cele mai întâlnite simptome de rahitism se numără:
- Creșterea întârziată sau defectuoasă (scheletul nu se consolidează corespunzător);
- Abilități motorii întârziate (copilul dezvoltă abilitățile de bază lent);
- Dureri la nivelul coloanei vertebrale, bazinului și picioarelor (care pot fi observate prin refuzul mișcării sau prin exprimare vocală);
- Slăbiciune musculară și oboseală la efort.
Deoarece rahitismul înmoaie zonele de țesut în creștere de la capetele oaselor copilului (plăci de creștere), poate provoca deformări ale scheletului, precum:
- Picioare înclinate (în paranteze sau în „X”) sau genunchi loviți;
- Încheieturile și gleznele îngroșate (din cauza articulațiilor ce nu se pot dezvolta corespunzător);
- Afectarea sternului (care devine proeminent).
Ce se poate observa la adulți?
Printre cele mai întâlnite semne de „rahitism” la adulți (osteomalacie) se numără:
- oase fragile, predispuse la fracturi, entorse și diferite leziuni;
- oboseală, chiar senzație de epuizare accentuată;
- durere;
- rigiditate;
- dificultăți la ridicarea din șezut sau urcarea scărilor;
- slăbiciune musculară și dificultăți de mișcare a brațelor și picioarelor.
Prin urmare, deși terminologia diferă (rahitism la copii și osteomalacie la adulți), procesul patologic este similar. Ambele implică o deficiență în mineralizarea oaselor datorată unor factori nutriționali sau metabolici.
Care sunt cauzele ce conduc la apariția semnelor de rahitism?
Corpul copilului are nevoie de vitamina D pentru a absorbi calciul și fosforul din alimente. Rahitismul poate să apară dacă micuțul nu primește suficientă vitamina D sau dacă are probleme în asimilarea corectă a acesteia. În unele situații, lipsa de calciu sau de vitamina D poate provoca rahitism.
Cum se ajunge la lipsa vitaminei D?
Cauzele care pot determina o deficiență de vitamina D sunt:
- Expunere insuficientă la soare. Pielea copilului produce vitamina D atunci când este expusă la lumina soarelui. Din păcate, copiii tind să petreacă tot mai puțin timp în aer liber. De asemenea, este mai probabil să folosească produse de protecție, care blochează acțiunea soarelui și, implicit, producția de vitamină D.
- Dieta deficitară. Dacă dieta micuțului nu cuprinde alimente bogate în vitamina D, se poate ajunge foarte ușor la rahitism. O alimentație corectă trebuie să includă pește gras, ouă sau lactate.
Poate fi rahitismul asociat cu alte afecțiuni medicale?
Unii copii se nasc sau dezvoltă afecțiuni medicale care afectează modul în care corpul lor absorb vitamina D. Câteva exemple de astfel de afecțiuni sunt:
- Boala celiacă;
- Boala inflamatorie intestinală;
- Fibroza chistică;
- Problemele cu rinichii (în special boala renală cronică, în care se recomandă suplimentarea aportului de vitamina D).
Care sunt factorii de risc asociați cu rahitismul?
Factorii care pot crește riscul unui copil de a dezvolta rahitism la un moment dat sunt:
- Pielea închisă la culoare. Pielea mai închisă are mai mult pigment, cunoscut drept melanină. Celulele ce se află la baza lui, adică melanocitele, scad capacitatea pielii de a produce vitamina D din lumina soarelui.
- Deficitul de vitamina D al mamei în timpul sarcinii. Un copil al cărui mamă a avut deficit sever de vitamina D se poate naște cu semne de rahitism. O altă posibilitate este să le dezvolte în câteva luni după naștere.
- Originea geografică. Copiii care locuiesc în locații geografice unde este mai puțin soare sunt expuși unui risc mai mare de rahitism.
- Naștere prematură. Bebelușii născuți înainte de termen tind să aibă niveluri mai scăzute de vitamina D. Acest lucru este explicat prin faptul că au avut mai puțin timp să primească vitamina de la mame în uter.
- Medicamente. Anumite medicamente anticonvulsivante și antiretrovirale, utilizate pentru a trata infecțiile cu HIV pot influența capacitatea organismului de a utiliza vitamina D.
- Hrănirea exclusiv cu lapte matern. Deși laptele mamei este un produs extrem de valoros și important pentru sugar, acesta nu conține suficientă vitamina D. Bebelușii care sunt alăptați exclusiv la sân ar trebui să primească suplimente sub formă de picături cu vitamina D.
Care sunt complicațiile ce apar în urma rahitismului netratat?
Dacă un copil manifestă semne de rahitism, însă nu se iau măsuri în ameliorarea sau tratarea acestuia, se poate ajunge la:
- Tulburări de creștere (copilul nu mai crește în înălțime);
- Coloană vertebrală curbată anormal (scolioză sau alte patologii osoase accentuate);
- Deformări osoase;
- Defecte dentare;
- Convulsii.
Rahitismul se vindecă? Cum putem gestiona și preveni această problemă?
Rahitismul se vindecă în majoritatea cazurilor, mai ales dacă este diagnosticat și tratat adecvat în stadiile incipiente ale bolii. Tratamentul vizează cauzele de bază ale rahitismului, cum ar fi deficiențele de vitamina D, calciu sau fosfor.
Iată principalele abordări terapeutice:
- Suplimentarea cu vitamina D: Aceasta este cea mai comună și eficientă metodă de tratament pentru rahitismul cauzat de deficiența de vitamina D. Suplimentele ajută la normalizarea nivelurilor de vitamina D, facilitând absorbția calciului și fosforului în oase.
- Suplimentarea cu calciu și fosfor: În cazurile în care rahitismul este cauzat de deficiențe de calciu sau fosfor, suplimentarea cu aceste minerale este necesară pentru a ajuta la refacerea structurii osoase.
- Expunerea la soare: Vitamina D este cunoscută drept “vitamina soarelui” pentru că pielea noastră o produce atunci când este expusă la razele UV. Medicul poate recomanda o creștere a expunerii controlate la soare ca parte a tratamentului.
- Corectarea dietei: O dietă echilibrată, bogată în vitamina D, calciu și fosfor este esențială. Acest lucru poate implica consumul unor alimente fortificate cu vitamina D, a produselor lactate, a peștelui gras și a legumelor cu frunze verzi.
- Tratamentul afecțiunilor subiacente: Dacă rahitismul este cauzat de o afecțiune medicală care afectează absorbția vitaminei D sau a mineralelor, acea condiție trebuie tratată pentru a controla rahitismul.
Prevenirea rahitismului la copii
Expunerea la lumina soarelui rămâne în continuare cea mai bună sursă de vitamina D. În majoritatea anotimpurilor, 10 până la 15 minute de expunere la soare sunt suficiente. Dacă avem pielea închisă la culoare, dacă este iarnă sau locuim într-o zonă nordică, trebuie să fim atenți. În astfel de situații, este posibil să nu putem obține suficientă vitamina D din expunerea la soare.
Însă, din cauza problemelor asociate cu neoplaziile de piele, este recomandată aplicarea de protecție solară. Sugarii și copiii mici, în special, trebuie să evite soarele direct sau să poarte îmbrăcăminte adecvată.
Pentru a preveni rahitismul, trebuie să ne asigurăm că cel mic mănâncă alimente care conțin vitamina D în mod natural. În această categorie intră peștele gras, precum somonul și tonul, uleiul de pește și gălbenușurile de ou. Alte variante ar fi produsele a căror compoziție a fost îmbogățită cu vitamina D, cum ar fi:
- Formulele de lapte pentru sugari (disponibile în comerț);
- Cereale;
- Pâine;
- Suc de portocale.
Doza de vitamina D variază în funcție de vârstă, starea de sănătate și alți factori individuali. În general, este recomandat ca toți sugarii să primească 400 U.I. pe zi de vitamina D. Acest lucru este valabil atât pentru cei alăptați, cât și pentru cei care consumă formule de lapte. Pentru copiii de peste 1 an, 600 U.I. pe zi de vitamina D este suficientă pentru o dezvoltare normală a oaselor.
În ceea ce privește adulții, doza zilnică recomandată este între 600 și 800 U.I. Femeile gravide, cele care alăptează și persoanele de peste 70 de ani pot avea nevoie de un aport mai mare de vitamina D. Pe baza analizelor de sânge și a dozării serice a vitaminei D, se poate stabili cantitatea zilnică necesară a fiecăruia.
În final, se poate spune că vitamina D nu este doar o vitamină oarecare, ci un adevărat element de legătură, necesar pentru buna funcționare a organismului. În lipsa acesteia, micuții se pot confrunta cu rahitism, o maladie carențială importantă și dificil de controlat dacă se accentuează. Mai mult decât atât, și adulții trebuie să fie atenți pentru a preveni osteomalacia.
Referințe:
- https://www.nhs.uk/conditions/kidney-disease/treatment/
- https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC8273061/
- https://www.nice.org.uk/about/what-we-do/research-and-development/research-recommendations/ng203/21
- https://www.davita.com/diet-nutrition/articles/basics/vitamin-d-and-chronic-kidney-disease
- https://orthoinfo.aaos.org/en/diseases–conditions/rickets
- https://www.ncbi.nlm.nih.gov/books/NBK562285/
Sursă foto cover: imagine de Pixabay pe Pexels.com